Inte bara för att det var min dröm, jag hade förtjänat det också.
Och se på mig nu.
Klockan är 4 på eftermiddagen, och jag är bara hemmafru igen...
...som skriker på sin man inför grannarna.
Ja, det är jag!
Underbart! Tack, Ray!
Du ser smart ut, mamma.
Det gör du. Du ser verkligen smart ut.
Kom igen, Bev.
Hela college saken, kommer ordna sig.
Nej, det gör det inte.
Och jag ska ställa allt till rätta.
Skulle jag ha gått?
Jag kan inte göra någonting rätt!
Det är bäst du städar upp det där!
Det är en familjelegend och har stor betydelse i hennes bok...
...dagen hon inte fick sitt stipendium.
För mig handlar det inte om Rays misstag.
Det handlar om hur min blotta närvaro...
...för alltid krossade alla mammas drömmar.
Är detta en bekväm tystnad för dig?
Ja.
Ska vi bete oss så här hela dagen? Du talar inte om för mig vad som är fel.
Okej, jag ska berätta det för dig.
Men lova att du inte blir galen.
Jag ska inte bli galen.
Jag tror du borde byta skola.
Istället för NYU, Jag tror Indiana skulle bli bra.
-Nej. -Låt mig prata klart! Jag har--
Jag vill inte lyssna på det. Svaret är nej.
Två år till och du är klar.
Du kommer att ha examen från college. Du kommer att få det livet jag alltid drömde om.
Vic, dessa är från Mimi.
Hej, Bev.
Vi skulle vilja ha 17 lyx- hamburgare, tack.
Nej, ta tjugo pommes.
Och 20 strutar.
Elva dollar. Tjugo pommes.
Det ser ut som om Bev hittade ett jobb till slut som passade henne.
De är klara.
Klar? Varsågod.
Pricka den där. Pricka burken.
Så här.
Snälla, du. Inget skrikande.
Och le, okej? Även om hon är en riktig bitch.
Fru Forrester. Trevligt att se er.
Är Fay hemma?
Jag svär, jag har inte skrattat på en månad.
Det är toppen att din mamma tar med barnen på bio.
Stäng dörren.
Lek snällt, barn.
-Vad är detta? -Ray gav mig två av dem.
Vad är det? Jag vill inte se min skalle.
Ray vill att jag alltid ska ha dem med mig.
Han säger de är någon du älskar och litar på.
-Fay? -Ja.
-Älskar du Amelia? -Oh, du, gör det inte jobbigt för mig nu.
Det är en riktig fråga.
-Vi valde inte detta. -Därför vi blev på smällen?
-Romantiken tog en konstig vänding för oss. -Ja, vi blev på smällen.
Jag skulle vilja tacka din mamma. Fru Forrester....
Jag skulle vilja vi förlät varandra för vad som än håller oss åtskilda.
Du har förmodligen sagt hemska saker om mig.
Och du har förmodligen hört mig kalla dig för "istapp."
-Jag trodde du hatade mig. -Amelia.
-Jag tar Amelia med på bio. -Vad med Jason?
Hans mamma går snart.
Jag vill inte hon går utan honom. Nu går vi.
Hej då, sötnos.
-Hon älskade höra det. -Det bara slank ur mig.
-Gå in och titta på TV. -Jag vill stanna här med dig.
Jag har haft en jobbig tid med dig här, och jag behöver prata med Fay.
-Gå. -Jag har inget att göra.
Jaha, använd din fantasi!
Gå.
Och?
Och? Vad var frågan?
Älskar du Amelia?
Ja, jag älskar henne. Och du älskar Jason.
-Eller hur? -Javisst, jag älskar honom, men....
Du älskar honom men vaddå?
Jag vet inte om jag verkligen älskar honom eller om jag måste älska honom.
Och det gör mig dödskraj.
Goda människor tänker inte på det sättet.
-Vad är det för fel på mig? -Bev?
Tro mig på mitt ord.
Du älskar honom verkligen.
Ibland älskar man någon så mycket, att man blir helt bedövad av det.
Om vi verkligen kände hur mycket, skulle det ta död på oss.
Det gör dig inte till någon dålig person. Det betyder att ditt hjärta är för stort.
Bra sätt att se det på.
Mamma, hjälp!
Lugn, lugn. Ingen panik.
-Kom bort hit. -Fick du honom?
Dra inte ut honom än. Han kommer frysa.
-Förlåt. -Jag ska hämta handdukar.
Det borde inte ha hänt. Från och med nu ska jag vara lite mer uppmärksam.
-Vet du vad det innebär? -Nej.
Ansvarsfull. Vet du vad ansvarsfull betyder?
Nej.
Jag borde ha läst mer för dig!
Nej! Kom hit!
Förlåt!
-Jag är en usel mamma. -Ja.
Scoot.
Jason.
Jag älskar dig.
Okej?
De spelar boll.
Gå och spela med dem.
Vuxna inne, barn ute.
Det blir 20 dollar! Vet du hur mycket du kan köpa för det?
Mina föräldrar köpte alltid saker som jag hatade.
Kortet är den riktiga presenten.
Jag blev bortkörd, men det är en plan för ditt liv.
Här, jag ska läsa det för dig.
-"Kära Jason--" -Mamma?
Vi träffas senare. Är du redo för att ha lite kul?
Okej, bra.
Stick och ha kul.
Kom in, allihop.
Hej, Amelia.
Davy, jag har dina saker. Tar dem senare.
-Var kortet presenten? -Det är en plan för ditt liv.
-Hon är galen! -Ni ska vara försiktiga.
Vad?
Är minimilönen en och sextio, i timmen?
Jag betalar 1.60, bara för att använda ugnen.
Jag tror inte mina föräldrar låter dig använda deras ugn bara för att torka gräs.
-Oh, Bev. -Jag gjorde den åt honom.
Du är gjort ett jättebra jobb.
Var du uppe hela natten? Den ser härlig ut.
Ditt svin!
Ge mig en öl till.
-Jag ligger långt före dig. -Ta det dubbla.
Bev?
Kom inte och säg att du inte känner känner igen mig.
Tandställning, kort lockigt hår, finnar.
Tommy?
Wow.
-Jag tog examen på Berkeley. -Berkeley?
Har tillbringat senaste året med, att köra omkring och se mig om.
Jag kör tillbaka till Kalifornia om några dagar för att ta min fil.kand
Men jag ville träffa dig först.
-Ville du träffa mig? -Ja.
Ville bara säga hej.
-Hej. -Hej.
-Bev! Hej, Bev! -Ursäkta mig.
-Tina! -Bev.
Du kom verkligen!
-Jag är så glad. -Det är klart att jag kom.
-Det här är från Joey. -Joey.
Gav Joe dig något?
Tack, Joe.
-Den ska man ha utomhus. Utomhus-leksaker. -Stopp.
-Kom in och hälsa. -Jag kan inte. Kevin väntar vid bilen.
Det här är glasfiber.
Jag kom bara för att säga adjö.
-Vad menar du? -Kevin och jag är förlovade.
-Du är med barn. -Nej.
Kevin har gått i skolan i New York. Han står inte ut med att vara ifrån mig.
Jag ville berätta det innan du fick höra det. Jag ska börja på college.
Kevin pappa har fixat in mig på ett mycket bra college i New York.
-NYU? -Ja.
-Ska du gå på NYU? -Ja.
Herre djävlar. Det är Jackie O. Kom hit!
Fay, skilsmässan!
Det här är den enda saken min pappa har gett mig.
Det var meningen det skulle föra tur med sig, men det gjorde den inte för honom.
Och inte för mig heller. Kanske gör den det för dig.
Det är kanske dumt.
Jag kunde inte slå in den.
De är inte dumt. Det är toppen! Jag älskar dig, pappa!
Jag älskar dig också, kompis.
Hej då! Jag älskar ditt er! Jag ringer, okej? Jag lovar!
-Hej då, tjejer! -Hej då!
Kom och hälsa på mig i New York, okej?
Hej.
Förlåt.
Skrämde jag dig?
Nej.
Vad gör du här?
Jag ville bara kolla om du mådde bra.
Mår du bra?
Vill du ta en promenad?
-Kanske bara runt.... -Bra. Kom då.
Berätta vad du tänker på just nu.
Jag är 22 år. Det är nästan 30.
Jag har fortfarande inte accepterat att detta är mitt liv.
Jag önskar jag vore dum för då visste jag inte bättre.
Och jag kunde vara lycklig och sluta hoppas.
Och jag berättar detta för dig precis som om du skulle vara intresserad av mitt tråkiga liv.
Följ med mig till Kalifornia. Jag har plats.
Jag kan ta hela dig.
Om du vill ändra på ditt liv, så kan du det.
Om du har ont om pengar, så spelar det ingen roll.
Du har alltid varit smart. Det är lätt.
-Vill du gå på college? -Ja.
Staten betalar.
Staten betalar, Bev.
-Ray skulle aldrig gå med på det. -Om Ray älskar han dig, så gör han det.
Eller hur?
Gör vad som krävs för att komma bort härifrån. Du hör inte hemma här.
Det gör du inte.
Tack för vad du har sagt ikväll.
Det är skönt att se att du ler.
-Mamma! -Ja!
Jag vaknade och du var borta!
Hon borde inte lämna barnen ensamma!
Det är farligt! Jag kunde ha kvävts!
Jag ska prata med Ray.
Säg bara till mig. Mina lektioner börjar.
Godnatt, Bev. Godnatt, Jason.
Vad tror du om Kalifornia?
Jag sa åt dig att sluta.
Ja, jag bara....
Vill du åka till Kalifornia?
Jag vill åka om du vill.
-Okej då. Vi åker till Kalifornia. -Ja, Ray!
-Tack, Ray! Tack! -Visst.
Glöm inte bort att ge Jason barnalbyl.
Barnalbyl, okej.
-Jag ska packa klart. -Visst, barnalbyl.
-Har ni sett Lizzard? -Nej, tyvärr.
-Hallå? -Det är bäst du kommer hit. Det är Ray.
Okej, uppför trappan. Upp.
-Var är Ray? -Jag är ledsen för det med Kalifornia.
-Vad--? -Han är därnere med din pappa.
-Vad är det som händer? -Vet inte.
Varför sätter du dig inte här? Kom igen.
Ta av dig jackan.
-Säg det. -All right.
Okej.
-Jason, hur går det därborta? -Problem.
Din man har kommit till mig med ett problem.
Och han vill ha min hjälp.
Raymond?
Hej, Bev, hur är det?
Okej.
Jag har ett....
Jag kan inte göra det utan....
"Kära.
Bli inte galen när du hör detta.
Men jag beklagar att jag måste tala om för dig att jag är...
...en knarkare.
Jag gjort av med alla våra pengar på heroin. Jag har gjort av med allt.
Jag har till och med gjort av men pengarna...
...till Jasons tabletter för att få en sil."
Det var bara en liten sil.
-Men jag gjorde av med det också. -Heroin?
Jag visste att du drack en del, men heroin?
Jesus, Ray!
Hur länge har du hållt på?
-Jag vet inte. -Nej....
-Hur länge? -Två år, 31 oktober.
Halloween natten.
Minns du när Jason var en apa?
-Sluta lyssna! -Du har varit sjuk.
-Jag håller på att göra mig fri. -Jag känner mig så dum för att inte ha fattat!
Bev, jag är verkligen ledsen.
Håll käften. Säg inte förlåt. Förlåt betyder ingenting.
-Sluta. -Nej! Detta är sista gången.
Du är inte till någon hjälp. Du är inte uppmärksam!
Hör här. Allt jag gör just nu gör jag för den pojken.
Han behöver en pappa. Det här är hans pappa.
Jag valde inte honom. Han kommmer vara sjuk ett tag.
Din mamma och jag kommer att ha Jason ett tag medan du hjälper honom. Uppfattat?
Jag vill inte ha er hjälp. Jag kan ta hand om mitt eget barn.
Okej, Ray, jag tvättade en ny åt dig. Okej?
Mår du bättre?
Ska du spy igen? Här, Ray.
Här, Ray. Här. Oh, nej!
Det är så slibbigt.
Oh, herre gud! Snälla döda mig!
Fint! Sluta skrik. Du skrämmer Jason.
Oh, herre gud. Bev!
-Jag ska hämta fler lakan. -Bev, snälla! Hjälp mig!
Mår pappa bra?
-Vilken är din älsklingssång? -"Cincinnati Dancing Pig."
Måste ta en paus.
Jag behöver vila mellan rundorna.
Ledsen för att du inte kommer iväg till Kalifornia.
Snälla stäng av pig sången! Det hjälper inte mycket.
Stäng av den sången!
-Vad gör du? -Gör din frukost.
Tack.
-Varför viskar du? -Jag vill inte väcka din pappa.
Han är inte här. Han har åkt.
Ray?
Hej.
Bev? Låt mig bara....
Jason är på sitt rum. Han kan höra oss.
Visst, Bev. Hör här...
Titta på mig.
Vad?
Säg inte att du är ledsen.
-Gå bara. -Nej!
Jag vet vad du tänker. Jag redan kommit på det.
Visst? Hör här.
Jag kan inte bara sluta, okej?
Du kan inte klandra mig för det om det är omöjligt.
Det är bara så jag är. All right?
Allt jag behöver är lite grann så jag håller mig uppe. Inte så mycket så jag blir hög.
Bara så jag håller mig uppe. Precis som nu.
Och om vi låter det vara så då?
Vill du ha tillstånd att använda bara lite heroin för all framtid?
Okej.
Jag ska skaffa mig ett bra jobb.
-Och ett, hör här-- -Nej.
Vad?
Nej.
Bev, kom igen.
Den här planen funkar!
Ray.
-Du måste tänka som en vuxen nu. -Visst.
Som en 40-årig affärsman som tar tåget till jobbet varje dag...
...och tar ansvarsfulla beslut.
-Kan du göra det? -Visst. Jag ska försöka.
Du säger att det är omöjligt att sluta.
Jag tror dig. Jag ska inte klandra dig för det.
Men om du stannar och förstör våra liv...
...och det vet du att du kommer göra...
...då är det mitt fel.
Vill du att jag ska leva med det?
Nej.
Hej, pappa.
-Vet du vad? -Vad då?
Jag har tappat min tand.
Ser du?
Jaha, ja.
-Jag kom bara in för att säga godnatt. -God natt, pappa.
-Jag älskar dig mod, kompis. -Jag älskar dig.
Pappa ska du någonstans?
Får jag följa med?
Varför kan jag inte följa med?
Därför din mamma...
...tycker inte det är någon bra idé om vi är tillsammans längre.
Jag ska egentligen inte säga det.
Du kommer att få höra en massa elaka saker om mig.
Okej?
Men bara två utav tre saker stämmer.
Så när du hör något som är riktigt, riktigt elakt...
...så ska du försöka tänka att det är den ena gången de har fel, okej?
Okej.
Eller hur?
-Jag älskar dig, pappa. -Jag älskar dig också.
Allt bra då, kompis?
Okej, jag måste gå.
Jag måste gå!
Pappa! Vänta!
Pappa, vänta!
Jason, vad gör du?
Jason, du kan inte följa med honom!
Pappa, vänta!
Pappa! Jag vill följa med dig!
-Jason?! -Vänta! pappa!
-Jason. -Låt mig följa med dig!
Du är arg nu, men vi skulle inte ha en chans om jag inte gjorde det här.
Lämna mig ifred.
Lämna mig ifred!
Om du går bort från vägen, ska jag lämna dig ifred.
Men kom ihåg, att jag är din mamma.
Det betyder att du har inte lov att vara vansinnig på mig!
-Kan jag få två koppar kaffe, svart? -Visst.
-Var ligger toaletten? -Två koppar kaffe.
-Hallå? -Amelia.
Jason. Jag är så glad det är du. Har du träffat din pappa?
-Nej, vi är inte där än. Jag-- -Jag har fått ditt meddelande.
-Har du? -Ja.
Jag älskar dig också.
Det här är det bästa samtalet i mitt liv!
Okej.
Så där, jag har packat. Jag har snart packat alltihop.
Och ikväll åker vi.
-Hur tog din mamma det? -Det blev diskussion.
Och hon hade några frågor.
Men jag tror...
...att jag har kommit på en lösning som är bra för alla.
-Har du? -Du flyttar över hit.
-Vad snackar du om? -Jag vet inte. Jag bara....
-Jase! -Jag förstör för oss.
Nej. Nej.
Du får inte känna så om oss. Okej?
Lyssna på mig. Jag är inte en annan kvinna som du behöver klara av.
Om du inte följer med mig, så ska vi träffas så fort vi får en chans.
-Du är fantastisk. -Nej, det är jag inte.
-Du är det. -Det är jag inte.
Jag är vansinnig på henne!
Men...
...men jag kan inte ge upp dig.
En dag slutar du med att fostra henne. Det har du gjort i hela ditt liv.
Du är ung. Du förtjänar att vara ung. Vi förtjänar att vara unga tillsammans.
Just nu, kan jag inte göra dig lycklig, så...
-...jag måste gå. -Amelia, vänta.
Jag ringer dig så fort mitt flyg är framme.
Jag älskar dig så mycket.
Förlåt.
Jason, kommer du?
Handla åt mig så ska, du få betalt.
-Den är i färg också. -Vem har du snott dem ifrån?
Jag har köpt den.
Jag undrar om vi kan vara ensamma en stund.
Ensam är ett okänt tillstånd för mig. Prata på.
Jag vet att jag inte är din favorit person här i världen.
Men jag skulle vilja hjälpa till. Ray var en bra vän.
Jag erbjuder dig ett jobb. 200 dollar i timmen för att få använda din ugn.
Adjö, Lizzard. Ta TV:en.
Nej. Det är en present till mig. Eller är den inte det?
Jo, det är den.
Det är en present. Till honom.
-Vi behöver ett familje-snack. -Det är inte ditt fel.
Tar hand om ett barn genom att ta saker ifrån det.
Men han har inget att ta. Nu har han det.
Jag ska bara vänta här.
Det är inte rättvist, mamma!
Jag är det enda barnet som inte har en färg-TV.
Ja, jag är den enda mamman som har trasiga strumpbyxor.
Jag är det enda barnet jag vet som har trasiga strumpor!
Jag är den enda mamman som har skor som pratar till folk!
Och jag gör allt här!
Jag måste handla, laga mat, städa och ta hand om tvätten!
Jag får aldrig leka!
Jaså? Inte jag heller! Jag går på kvällskurs.
När jag jobbar dubbla skift, så använder jag min lediga till att sova och bada.
-Vi är ett team, eller hur? -Nej!
Du är den som ska vara mamman! Och jag är den som ska vara barnet!
Ja.
-Släpp in oss! Amelias fryser! -Jag fryser inte.
Min pappa har skrivit till mig igen.
Han skickade med ett foto till på sin fru.
Han vill att jag ska kalla henne mamma Monsoon.
Jag skrev tillbaka, "Hon är inte min mamma. Bara min mamma är min mamma."
Jag hatar honom.
Kom igen, Amelia. Gråt inte.
Din pappa skriver åtminstonde.
Han tänker på dig. Jag ska säga dig det här.
Var min pappa än är, så skulle jag hellre vara där än här ute.
Vi måste koncentrera oss.
Det här ska få ut oss allihop härifrån.
Och jag behöver inte fråga mina föräldrar om pengar. Okej?
När vi flyttar till New York, ska jag hitta den rikaste killen.
Vi ska bo i en lyxig takvåning.
Du blir en berömd författare,och jag ska ordna fester där du signerar dina böcker.
-Hej. -Hej, morfar.
Din mormor ville jag skulle lämna detta. Du behöver den. Ge mig en puss.
Du är så stor.
Bryr sig inte er mamma om att ni kastar snöbollar på huset?
Våra mammor har gått till affären. De kommmer inte tillbaka på länge.
Är det verkligen så?
Ta inte sönder några fönster.
Är det din tur att välja en natt att sova över, huh? Knäpp igen.
Morfar?
Mamma är därinne och torkar gräs.
Oh, jösses. Små grytor har också öron, huh?
-Vad tycker du om det? -Jag hör ingenting. Nu går vi.
Leo, kom nu.
Hasek. Borgen är betalad.
Barnen är ute, de kommer igång på en dag.
Åkt till Main Street. Känner du till det gamla tegelbruket? Han fixar bilar.
-Fixar du det här? -Visst.
Hur kände de till det?
Jag ska aldrig berätta något för dig.
Om det finns någon du kan lita på här i världen, så är det jag.
-Tack. -Varsågod.
De tog allt. Alla pengar jag hade sparat för att kunna åka till. Borta.
De tog inte dem. Jag använde dem för att betala borgen.
Varför lånade du inte av dina föräldrar?
Mina föräldrar skulle aldrig betala för mig! Ville du att jag skulle lämna dig där?
-Nej. Vem betalade borgen för dig? -Dennis.
-Jag trodde inte han pratade med dig. -Ja, men...
...han red in i staden på sin stora vita häst för att rädda familjenamnet.
Men jag var tvungen att göra en överenskommelse med honom.
Vadå för slags överenskommelse?
Eftersom mina föräldrar har sparkat ut mig...
...så vill han att jag och Amelia följer med honom till Arizona.
Han sa han skulle stå för min hyra och mat och allt annat som jag vill ha.
-Men jag får inte.... -Men du får inte vadå?
Men jag får aldrig få se dig mer.
Men imorgon tänker jag säga aldrig i livet till honom.
Jag ska....
De gillar att kramas jättemycket.
De ska aldrig hålla oss åtskilda.
Jag ringer dig så snart jag kommer fram.
Jag älskar dig.
Kom nu, Amelia. Vi måste åka nu.
Hej då.
Hej då, Jason.
Jason, in i bilen.
-Vill du åka, Dennis? -All right.
Dennis, kör försiktigt.
Om jag talar om något viktigt, lova då att du inte blir arg?
Berätta. Vadå?
Du måste lova att du inte blir arg, annars talar jag inte om det för dig.
Bra. Jag lovar.
Jag har berättat för morfar.
Vad har du sagt till morfar?
Jag sa att du var inne och torkade gräs.
Du gjorde vad?
-Varför gjorde du det? Varför? -Jag vet inte.
Man förstör inte någons liv och sedan säger, "Jag vet inte." Varför?
Jag skulle ha de pengarna till att få oss bort härifrån.
Förstår du? Du har precis förstört våra liv!
Det är inte vad man säger när någon säger sanningen.
Och det värsta av allt är att Fay är borta. På grund av dig.
Jag har ingen.
Vissa saker förändras aldrig.
Som att jag blir förvirrad av allt utom vad hon känner.
Vi måste komma närmare.
Här är det han bor.
Hon vill inte medge det, men hon är rädd för att träffa Ray.
Är du säker på att du klarar av att träffa honom?
Visst.
Du kan vänta i bilen om du vill. Jag förstår det helt och hållet.
Jag mår fint.
Kommer! Ett ögonblick bara!
Jag ska bara ta på mig morgonrocken!
-Bor Raymond Hasek här? -Och vem är du?
Beverly.
-Det är till till. Upp! -Vänta, jag kommer.
Kom in. Han mår inte riktigt bra, du kan lika väl komma in.
Tack.
Ursäkta, vi väntade inte främmat.
-Du har fräcka saker. -Jag samlar på saker.
Är det jaktsäsong?
Det är torknings-spisen. Håller du på med det?
En del människor.... Ray!
Ett ögonblick.
Ray, det är jag.
Beverly.
Bev! Hej!
Hej, Bev. Det är jag, Ray.
Jag har aldrig tänkt på att du är äldre.
Beverly, det här är Shirley.
Shirley, det här är min första fru.
Hej.
Förtjusande.
Hej, du.
Ray, det här är din son, Jason.
Jag skulle inte känt igen dig.
Hej, tack.
Vill du inte sitta ner? Kom.
Plocka bort de sakerna. Sitt ner.
Till höger finns det plats. Något att dricka?
-Någonting att dricka? -Vi har inget.
Ge dem lite saft.
Ett ögonblick med dig själv, Ray?
-Kool-Aid? -Du vill--
-Jag går ingenstans. -Ja. Tack.
Visst.
Låt mig berätta allt.
Jag har försörjt mig genom att jobba på en liten tidning i New York.
Men sen en natt, för 6 år sedan...
-...har jag hållt på med att skriva en bok. -Fyra år.
Du började på boken när jag fyllde 16.
Det var min födelsedagspresent. Det var för fyra år sedan.
-Visst, fyra år. Nöjd? -Ge honom den bara.
Kool-Aid.
Ha så kul.
-Jag är klar med boken. -Verkligen? Det är ju toppen.
Och de vill ge ut den.
Du vet att det är stort för mig.
Det är vad jag har velat så länge jag kan minnas.
Med det är ett litet bokförlag.
Eftersom du sitter inne så ofta,vill de vara försiktiga så du inte stämmer dem.
Det finns så mycket om dig och droger och kriminella handlingar. Det är inte smickrade.
Hur som helst...
...vad jag vill ha sagt är...
...de vill att du skriver under det här medgivandet...
...annars kan de inte ta risken att ge ut den.
Jag fattar.
Ursäkta mig.
Ursäkta mig, Ray. Älskling, sluta.
-Ge mig det. -Hon måste betala dig.
-Du finns med i hennes bok. Hon kommer bli rik. -Vad snackar du om?
-Jag undrar hur mycket vi får. -Jag vet inte--
-Varför börjar du inte? -100,000 dollar.
Va?!
-Har jag någonsin bett om underhåll? -Försvinn.
-Du, kom igen. -Kom tillbaka när du har pengar.
-Lugna ner dig. -Jag går inte härifrån.
-Res på dig bara. -Vi kan inte åka.
Jag är den som har slitit röven av mig för att få oss härifrån!
Om du funderar på att skriva på, så sticker jag.
-Jag kommer aldrig förlåta dig! -Vi kommer över dig, tro mig.
Vi skulle ha haft mer tid till att prata. Jag är ledsen.
Tack så mycket. Hej-hej.
-Vad gör du? -Vill du kasta bort ditt liv.
Vad tänker du på? Gud, jag tål henne inte!
-Ge mig nycklarna. -Nej.
Du bryr dig inte. Jag kommer inte att bli publiserad, och du bryr dig inte ens.
Jag såg just en kille som inte inte har duschat på en månad.
Tänderna var ruttna, som lever i skiten.
-Och han är min pappa. -Gör inte så här.
Gör inte det här till ditt problem.
Gör mig en tjänst. Låtsas bara vara en god mor i två minuter.
Bara två minuter av hela ditt liv.
Okej?
Vart ska du?
Du kommer att minnas vad du just har sagt i hela ditt liv.
-Jag kommer inte efter dig! -Bra.
Hon har inte förändrat sig.
Allt händer bara henne, ingen annan.
Hej, kom hit.
Kom hit.
Jag skriver under det, okej?
Jag kan inte ge det till dig, hon tittar. Titta inte.
Jag sa att jag kom ut hit för att slänga soporna och säga adjö.
-Visst, visst, visst. -Så....
Wow, detta är troligtvis sista gången jag någonsin pratar med dig.
Jag vill bara säga att....
Jag brukade alltid känna mig så elak för att jag lämnade dig och allt.
Sen, för ett par år sedan, skickade din mamma mig ett brev, där det stod...
...vilken trevlig unge du är.
Vilken bra man det blivit av dig.
Jag tror att jag har stor del i det.
-Visst, okej. -Även om allt jag gjorde var att hålla mig borta...
...så är det ändå det bästa jag har gjort i mitt liv.
Jag kan inte ge dig papperna. Hon vaktar som en hök.
Titta inte, titta inte, titta inte.
Så jag låtsas att jag kramar dig.
Jag lägger ner det i din ficka.
Nu gör jag det. Lyft på armen.
-Nu är det där. -All right.
-Är du klar med soporna? -Visst.
-Är du säker på detta? -Vilket, Shirley?
Hon kommer över det. Kvinnor vill förlåta.
Även en total-blåsning, så ställer de upp. Det ligger i deras natur.
Du måste bara komma ihåg att berätta för dem att du behöver deras hjälp.
Annars gör de inte det.
Det ska gud veta att jag behöver all hjälp jag kan få.
Gör vi inte alla det?
Adjö, min son.
Jag var en bra mamma. Nej, jag var en jätte-bra mamma...
...därför jag fick er att hålla ihop.
Jag begär inte att ni ska tacka, men gör inte så här mot mig, din otacksamma typ.
Vem säger att jag är normal?
-Du är den mest normala personen jag vet. -Normala?
Normala?
Amelia var i New York för två veckor sedan. Hon vill att jag ska flytta dit.
Hon vill att jag ska skriva in mig vid hennes skola.
Men jag kan inte åka.
Jag kan inte lämna dig. Om något händer dig...
...är det mitt fel.
Jag är felet med ditt liv. Du vet, du skrev en bok om det.
Jag lovar jag skulle inte--
Visste du att jag älskar Amelia? Oroa dig inte, hon har redan åkt.
Här kommer det roliga.
Hon tror inte jag kan älska henne därför att hon inte kan göra mig lycklig...
...och fan också, hon är det enda bra i mitt liv.
Jag är bara så enormt blåst.
Bara så vi är på det klara med detta, jag ger dig skulden.
När tar det här jobbet slut?
Kallar du det ett jobb?
Nja, vad tycker du att det är? Ett kall?
Jag är blåst.
Kom igen, gråt inte. Förlåt mig.
Hör du, Ray skrev på.
Jag bryr mig inte. Bara gå.
Bara lämna mig här.
Mamma...
...jag behöver din hjälp.
Med vad?
Mamma, vänta. Hur skulle det vara med kläder?
-De säljer dem i Indiana. -Min lägenhet?
Jag tar hand om det.
Jag tar hand om allt. Bara åk.
Hur kommer du hem?
Jag släpper av dig och åker imorgon.
Om du inte åker nu, kommer du aldrig att åka.
Jag kommer klara mig fint här.
Där ett telefonautomat. Jag ska ringa efter någon.
Bara åk.
Vänta.
Stanna där.
Jag vill klargöra en sak.
Jag tror inte jag kommer få det bättre utan dig.
Du är inte skuld till att allt gick fel.
Du är det som räddade mig.
Jag vill tacka dig för det.
Okej?
Varsågod?
Krama mig nu, annars tar jag tillbaka allt.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig också.
Inte för att det spelar någon roll, men vet Fay om dig och Amelia?
Hon tycker det är toppen.
Jag kan inte fatta det. Jag kan inte fatta det. Fay!
Vi pratade för två kvällar sedan. Hon sa ingenting.
-Hej då, mamma. -Jag ska föreställa hennes bästa vän!
Jag ringer dig från Indiana.
Kallt.
Ja, det är det verkligen.
-Är det okej om jag stannar inatt? -Visst.
Jason ger mig skulden för allt som har hänt i hans liv.
Kan du fatta det?